802 



upptäckas på Åland och bör där särskildt eftersökas. 

 Svampen förekommer i Sverige (Öland) och i hela mel- 

 lersta Europa ehuru något sällsynt. 



118. Puccinia Apii Desmazières 



Catal. des plantes omises, p. 25 (1823). — Sydow Monogr. 

 p. 359. — Lindr. Umbellif. Ured. p. 99, Lisätietoja, p. 11. 



Pykn i der vanligen omgifna af aecidier, hypophylla, 

 rödbruna, glänsande, 125 — 160 ft i diam. 



^E ci dier hypophylla, samlade i smärre grupper, 

 skålformiga. Pseudoperidiet väl utveckladt, kort cylin- 

 driskt; dess celler hexagonala — rektangulära, svagt 

 gulaktiga, tämligen regelbundet anordnade, delvis täc- 

 kande hvarandra, med till 8 f», förtjockad yttervägg och 

 finvårtig membran, 20 — 30 ft långa, 10 — 24 /j breda. 

 Sporer bildade i regelbundna rader, polygonala — run- 

 dade eller ellipsoidiska, med tätt och fint punktvårtig 

 membran, 17 — 23 ft i diam. 



Ur e do -hopar vanligen hypophylla, små, spridda 

 eller samlade i smärre grupper, bruna. Sporer 23—32 

 /* långa, 19 — 25 ft. tjocka, omvändt äggrunda, ellipsoi- 

 diska. Membran gul eller brunaktig, likformigt taggig, 

 upptill med 3 — 5 ft förtjockadt episporium. Groddporer 

 3, ekvatoriala, med endast föga uppsvällande episporium. 



T el eut o -hopar som hos uredof ormen, men något 

 större och svartbruna, först täckta af epidermis, senare 

 bara och pulverulenta. Sporer 32 — 48 /t* långa, 16 — 23 

 fi, tjocka, aflånga, ellipsoidiska, stundom något oregel- 

 bundna, upptill vanligen afrundade, nedtill något af- 

 smalnande, i midten föga insnörda. Membran glatt, brun 



