309 



Aréhangeliea litoralis Fr. — Al. Eckerö, Torp, II. 

 16 /- 97: J. I. L. 



Förekommer äfven på Archangelica officinalis Hoffm. 

 m. fl. värdar i mellersta och norra Europa och Turke- 

 stan. — De på Angelica sïlvestris uppträdande aecidierna 

 höra till heteröciska arter, som utbilda sina teleutospo- 

 rer på Polygonum-arter. Se Puccinia BuhciJciana (Juel) 

 Liro och därmed besläktade arter s. 232 — 237! 



Den af förf. (Die Umbelliferen-Ured. p. 97—99) före- 

 tagna begränsningen af Puccinia Angelicœ har Serna- 

 deni (Centralblatt f. Bactériologie etc. Bd. 13, Abt. 2. p. 

 446—448, 527—528) i allo bestyrkt och visat, att svam- 

 pen på ofvan upptagna värdväxter bildar en enhetlig 

 art, som är bunden vid Angelica- och Archangelica-arter. 



122. Puccinia Libanotidis Lindroth (= Liro) 



Uredin. novae p. 2 (1901). — Sydow Monogr. p. 392. — 

 Lin dr. Umbellif. Ured. p. 92. 



Pyknider åtfölja den genom sporidieinfektion bil- 

 dade primära uredosporformen, spridda, gulfärgade, 90 

 — 110 fjb i diam. 



Ur e do-hopar af 2 slag. De primära åtföljda af 

 pyknider, lifligt tegelbruna, vanligen uppträdande ut- 

 med bladnerverna, stora, till 3 cm långa. Sekundära 

 sporhopar (bildade genom uredoinfektion) spridda, run- 

 dade, små, mörkare, icke åtföljda af pyknider. Sporer 

 omvändt äggrunda, ellipsoidiska, 28 — 34 ,«- långa, 21 — 26 

 fi tjocka. Membran gulbrun, likformigt taggig, upptill 

 4 — 7 ,u förtjockad. Groddporer 3 (sällan 4), med föga 

 uppsvällande episporium. 



