311 



täckta af den silfverglänsande epidermis, snart bara, 

 sammanflytande till större, pulverulenta, mörkbruna 

 sporplättar. Sporer 28 — 38 fi långa, 13 — 24 p tjocka, 

 omvändt äggrunda — aflånga eller ellipsoidiska, i än- 

 darna vanligen något oregelbundna, i midten knappt 

 insnörda. Membran brun, glatt eller med några rader 

 af mycket små punktvårtor, jämntjock. Of re groddpor 

 vanligen toppställd, den nedra belägen i närheten af 

 skiljeväggen, båda med en afrundad, ljus, 1 — 2 /* hög 

 papill. Skaft kort, hyalint, lätt afbristande. — På blad, 

 bladskaft och stamdelar af 



^Egopodium podagraria L. — Al. Hammarland, Mar- 

 by, 5 /?; Sund, Brännbolstad, %97: J. I. L. — Ab. Lojo, 

 Linnais, 17 / 5 97: A. Luther; Vihti, 18 / 6 02: J. A. Wecksell. 

 — N. Helsingfors: J. I. L. — 11. Uusikirkko, 17 / 6 83: 

 Gobi & Tranzschel 1. c. — St Tyrvää, 12 /9 59 : p - A - 

 Karsten. — Ta. Mustiala: P. A. Karsten och 6 /g 97: J. 

 I. L.; Janakkala, Monikkala, 04: Fr. Elfving; Evo, 6. 03: 

 J. I. L. — Kl. Ruskeala, Ilola, 25 /6 99: A. L. Backman; 

 Sordavala, Paksuniemi, 5 / 1 och Pälkjärvi, Korkeaniemi, 

 Vv 02: I. M. Wartiainen. — 01. Vosnesenje; Kaskesa; 

 Kalajoki; Schoksu och Munduksa, 98: J. I. L. 



Denna i nästan hela Europa förekommande Mikro- 

 Puccinia är intressant därigenom, att den stundom pro- 

 ducerar nästan hyalina, ellipsoidiska, taggiga, med 3 — 5 

 groddporer utrustade uredosporer, hvilka i mycket ringa 

 antal kunna påträffas i alldeles unga sporhopar. Tro- 

 ligen har arten förut normalt bildat uredosporer, hvilka 

 under utvecklingens lopp såsom obehöfliga blifvit under- 

 tryckta. 



