31-2 



\'2±. Puccinia Karstenii Lindroth <— Lir 



Uredin. novae p. 4 (1901), Umbellif. Ured. p. 119. - 3 

 dow Monogr. p. 358. 



Syn. Puccinia Angelica? Karst. Fungi Fenn. 

 n:o 591, Myc. Fenn. IV. p. 36, Rost- Â: Brandsv. p. 46. 



T el eut o -hopar hypophylla, rundade, punktförmige 

 grupperade på i början intensivt gula fläckar, täckta af 

 epidermis, snart bara, öppnande sig genom ett rundt 

 håL sammanflytande, pulverulenta, mörkbruna. Sporer 

 22 — 40 u långa, 12—22 u tjocka, oregelbundet ellipso- 

 idiska. i midten något insnörda. Membran gulbrun — 

 brun. glatt eller stundom försedd med trenne rader små 

 punktvårtor, jämntjock. Öfre groddpor toppställd eller 

 något nedryckt, den nedra vanligen nedryckt till cel- 

 lens öfre fjärdedel eller midt, båda utan papiller. Skaft 

 som hos föregående art. — Pa blad och stamdelar af 



Angelica silve^fris L. — Ål. Eckerö, Torp, :e -: Ham- 

 marland, i0 - 97: J. I. L. — St. Sastmola, 6. 1859: P. A. 

 Karsten. 



Ärten är därigenom intressant, att den, ehuru an- 

 nars varande en veritabel Mikro-Puccinia, i de unga 

 - i hoparna producerar nredosporer i ringa antal. Dessa 

 äro lika byggda som de motsvarande sporformerna hos 

 P ; ; Bistortœ (se s. 234!), med h vilken ofvanstående 

 art måste anses vara besläktad. P. Karstenii är dess- 

 utom känd från Sverige, och synes vara utbredd endast 

 kring Öster sj öb ä ek enet. 



* Puccinia Svendseni Lindroth | = Lire 



Uredin. novae p. 3 (1901). — Sydow Monogr. p. 358. 



Telento-hopar små, 0,3—0,4 mm i diam., runda. 



