323 



Thymus serpyllum L., och Th. chamœdrys Fr. m. fl. 

 värdar i Europa, äfven i Danmark och Sverige. 



Arten, som med stor grad af sannolikhet bör kunna 

 anträffas hos oss, deformerar de angripna stjälkarna, 

 som få förlängda internodier och blifva småbladiga. 

 Blomningen blir i regeln förhindrad. Svampen är ge- 

 nom sina samtliga karaktärer, i synnerhet genom, be- 

 tydligt mindre sporer och sitt synnerligen svagt utbil- 

 dade sporskaft, skarpt skild från Puccinia Serpylli Lindr. 

 på Thymus serpyllum (sid. 324). En mycket nära stående 

 art är däremot följande. — Mikro-Puccinia med peren- 

 nerande mycelium. 



* Puccinia Rübsaameni P. Magnus 



i Bericht, der Deutsch. Bot. Gesellschaft, Bd. 22, (1904), 

 p. 344 och följande. 



Denna art, som likt föregående är en Mikro-Puc- 

 cinia, lefver på Origanum vulgare L. och åstadkommer 

 deformationer af värdväxtens grenar och blad. Enligt 

 Magnus är arten skild från Puccinia caulincola ge- 

 nom större sporer, hvilka i medeltal äro 30,7 ^ långa, 

 19,7 tjocka, under det att motsvarande mått hos Pucc. 

 caulincola äro 26,6 (i och 16,7 p. — De deformerade värd- 

 individerna (resp. deras angripna delar) äro iögonen- 

 fallande genom sina obetydligt utvecklade blad. Där- 

 emot äro internodierna af de angripna växtdelarna 

 knappt kortare än hos de friska. Ett formligt «vindbo« 

 bilidas af de rostsjuka växtdelarna därigenom, att från 

 hvarje bladveck på hufvudstammen utväxa långa, små- 

 bladiga, uppåt riktade grenar. 



