327 



deformerande bladen, hvilka blifva något smalare och 

 och längre skaftade än de normalt utvecklade. De an- 

 gripna bladen äro iögonenfallande äfven genom sin ble- 

 kare färs - . — Mikro-Puccinia. 



26. Teleutosporer på 'Scrophulariacéer. 

 131. Puccinia Veronicarum De Candolle 



Fl. franc. II, p. 594 (1805). — Sydow Monogr. p. 257. 



— Karst. Fungi Fenn. exs. n:o 589, Enumeratio, p. 221, 

 Myc. Fenn. IV, p. 41; Lindr. Lisätietoja, p. 12. 



Syn. Puccinia Veronicce Karst. Rost- & Brandsv. p. 61. 



Teleuto-hopar rundade, spridda eller ^samman- 

 flytande, tillväxande i periferin, vanligen hypophylla 

 på rundade, ljusare, gulaktiga eller purpurfärgade fläc- 

 kar, dynlika, kompakta, ljus — mörkbruna, af de groende 

 sporernas promycelier ofta liksom gråpudrade. Sporer 

 32—50 jj< långa, 13 — 18 (i tjocka, smalt utdraget ellip- 

 soidiska eller utdraget spolformiga, i ändarna + afrun- 

 dade eller afsmalnande, på midten något till tydligt in- 

 snörda. Öfra cellens groddpor toppställd, den nedras 

 vid skiljeväggen, båda otydliga. Membran glatt, gul- 

 aktig eller ljusbrun, i toppen med en afrundad eller 

 vanligen afsmalnande och tillspetsad, icke mörkare fär- 

 gad, 4 — 8 fi hög förtjockning. Skaft hyalint eller upp- 

 till svagt gulaktigt, till 6 <u tjockt, af sporens längd eller 

 något längre. — På blad af 



Veronica longifolia L. — N. Esbo, Hallonklubb, 27 /- 

 79: A. O. Kairamo; Helsingfors, Grisön, 8. 00: J. I. L. 



— Ol. Nimpelda vid Svir, 7. och Onega strand vid Djerev- 

 jannaja, 8. 98: J. I. L. — Kpocc. Sjuja, 2 / 8 96: J. I. L. 



