380 



160. Puccinia Centaureae De Candolle 



Fl. franc. VI, p. 59 (1815). — Sydow p. p. Monogr. p. 39. 



Syn. Puccinia Hieracii Lindr. p. p. Lisätietoja, p. 10. 



Pyknider vanligen i enstaka grupper, epiphylla, 

 stundom hypophylla eller förekommande på stamdelar, 

 först bleka, senare orangeröda (Jacky). 



Ur edo- sporer med konstant 3, vanligen ekvato- 

 riala groddporer ; membran gulaktigt brun. Svampen 

 för öfrigt i alla afseenden lik föregående art. - På 

 blad och stamdelar af 



Centaurea phrygia L. — St. Björneborg, Räfsö, 24 /$ 

 01 : E. Häyrén. 



Centaurea nigra L. — Ta. Tavastehus, 25 / 7 98 : O. Collin. 



Centaurea scabiosa L. — Al. Sund, vid kyrkan, 9 /s 97 : 

 II. (+ föga III); J. I. L.; Geta, Ytterby: J. af Teng- 

 ström fil. — N. Helsingfors, Botaniska trädgården, 1898 

 —1901: J. I. L. — St. Pirkkala, Nikia, 8 / 8 76: Hj. Hjelt. 

 — Ta. Vääksy kanal, tämligen rikligt, 9. 02: J. I. L. 

 Evo, vid Forstinstitutet ; Vaahtervehmais och vid Lammi 

 kyrkoby, 10. 03: J. I. L. — On. Sennoguba, 7 9 98: J. I. L. 



Af Plowrights (Brit. Ured. p. 186), och Jackys 

 (Die Compositen bewohn. Puccinien p. 17) kulturförsök 

 framgår, att arten är biologiskt skild från öfriga, myc- 

 ket nära stående Brachy-Pucciner, som lefva på Compo- 

 siter. Genom sina 3 ekvatoriala groddporer i uredo- 

 sporerna är den skarpt skild från föregående art. 



161. Puccinia Cyani (Schleich.) Passerini 



i Raben h. Fungi eur. n:o 1767 (år 1874). — Sydow 

 Monogr. p. 38. 



