<*84 



Gardîvus-ajrter i Europa och Sibirien. I Finland upp- 

 träder arten vanligen i sina båda kända sporformer 

 (Pyknider icke kända frän området) lika rikligt, eme- 

 dan teleutosporerna komma till utveckling redan i med- 

 let af juli. Arten torde hos oss kunna finnas öfver- 

 allt, hvarest värdväxten rikligare uppträder. Jacky 

 har genom kulturförsök påvisat dess biologiska skilj- 

 aktighet från den närstående P. Cirsü. 



163. Puccinia Absinthii De Candolle 



Encycl. VIII, p. 245 Ü808). — Sydow Monogr. p. 11. 



Syn. Vaccinia Tanaeeti Gobi & Tranzsch. p. p. 

 Die Rostp. St. Petersburg etc. p. 84. 



Uredo-hopar små, rundade, punktformiga, spridda, 

 vanligen hypophylla, stundom omgifna af ett smalt, nå- 

 got ljusare färgadt bladparti, pulverulenta, ljusbruna. 

 Sporer 20 — 35 /u långa, 14 — 25 ,u tjocka, rundade, ellip- 

 soidiska eller äggrunda, med tre, ekvatorialt belägna 

 groddporer. Membran gulbrun, likformigt fintaggig, 

 jämntjock, ofvan porerna med ett bredt, hyalint, endast 

 föga uppsvällande parti. 



T el eu t o -hopar små, amphigena eller hypophylla, 

 ofta på stamdelar förekommande, runda, elliptiska, spridda 

 eller + sammanflytande eller stötande intill hvarandra, 

 snart bara, nästan kompakta, svartbruna eller nästan 

 svarta. Sporer 35 — 60 ft långa, 18 — 26 ,« tjocka, af långa, 

 ellipsoidiska eller äggrunda — klubblika, upptill afrun- 

 dade, nedtill afrundade eller + afsmalnande, i midten 

 något insnörda. Öfre groddpor toppställd; den nedre 

 belägen vid skiljeväggen. Membran intensivt brun, täm- 



