395 



formiga, men samlade i mycket tätt gyttrade, vid peri- 

 ferin tillväxande, V 2 — 1 cm i genomskärning mätande 

 sporbäddar på stora, gulaktiga fläckar, först omgifna af 

 epidermis, senare bara, sammanflytande, svartbruna, 

 kompakta. Sporer 35 — 52 (x långa, 15 — 25 fj tjocka, om- 

 vändt äggrunda — klubblika, upptill i regeln afrundade, 

 nedtill afsmalnande, på midten föga insnörda. Öfre 

 groddpor toppställd, den nedre vid skiljeväggen, båda 

 tämligen otydliga. Membran brun, glatt, i toppen starkt 

 (vanligen omkring 7 (i) förtjockad. Skaft fast, kvarsit- 

 tande, af sporens längd, omkring 7 p, tjockt. Encelliga 

 och trecelliga sporer förekomma stundom. — På blad af 



Senecio nemorensis L. — Lp. Ponoj, tagen flera gån- 

 ger: 2 */ 7 63: M. Brenner; ll / 8 70: A. J. Malmberg; 8. 72: 

 A. H. & V. F. Brotherus: 27 / 8 99: J. Montell; Sapadnij 

 Volok, 6 / 8 63 : M. Brenner. — Lmur. Jokonga, 8. 44 : F. 

 Nyländer. 



Arten enligt Sydow (1. c.) känd äfven från Ungern 

 och Ryssland. 



171. Puccinia Cnici-oleracei Persoon 



i Desm. Catal. des plant, omises, p. 24 (1823). — Sydow 

 Monogr. p. 58. 



Syn. Puccinia subtecta Karst, i Meddel. af Socie- 

 tas pro Fauna et Flora Fennica, h. 2, p. 179. 



T eleut o-hopar hypophylla på gulaktiga, med ett 

 brunt eller purpurfärgadt bälte försedda, rundade, l / 2 — 1 

 cm stora fläckar. De enskilda sporhoparna mycket små, 

 punktförmige, tätt gyttrade och snart sammanflytande 

 till rundade, kompakta, plana, 1 — 5 mm, stundom ända 



