413 



individer af Rubus arcticus växte i kanten af några tall- 

 myrar. De smala och mycket långa, krypande rotstoc- 

 karna bura ända till tio rotskott, hvilkas samtliga blad 

 voro totalt deformerade af svampen. Ett friskt rot- 

 skott förekom aldrig emellan tvenne rostbärande. De 

 rotskott, som voro rostfria, utgingo alltid från rotstoc- 

 kar, hvilkas samtliga skott voro fullt friska. Då isole- 

 rade caeoma-hopar icke äro kända, synas caeoma-sporerna 

 icke kunna gifva upphof åt en följande caeoma-genera- 

 tion. Vid Evo har förf. observerat några individer af 

 Rubus saxatilis, hvilkas om våren bildade rotskott år i 

 från år totalt deformeras af parasiten. Då en blom- 

 knopp stundom utbildas, deformeras äfven dess delar 

 ock såväl foder- som kronblad bära caeoma-kopar. — 

 Märklig är teleutosporernas stora sällsynthet. Spori- 

 dierna synas kunna inficiera endast underjordiska delar 

 afj värdväxten. — Sammanhörigheten mellan de upptagna 

 sporformerna fastställd, af Tranzschel (Sitzungsber. 

 der St. Petersb. Naturforscher-Gesellsch. 2 Nov. 1892, 

 sep. p. 2). 



177. Gymnoconia Rosae (Barclay) Liro. 



Syn. Puceinia Rosœ Barclay Descript. List. Ured. 

 Simla IL p. 233 (1889); Sydow Monogr. p. 187. Pucci- 

 nia KamtschatJcœ Lin dr. i Acta Societatis pro Fauna et 

 Flora Fennica, 20, n:o 9, p. 23. 



Pyknider. Sterigmerna växa rakt upp emellan 

 epidermiscellerna, lössprängande kutikulan och intagande 

 hela öfre ytan af bladen (se sid. 19, fig. 9, som i miss- 

 tag blifvit vänd upp och ned!), utspridande som lef- 

 vande en sötaktig, fadd lukt. 



