426 



ungefär lika stora, eller de båda vanligen halfklotformiga 

 ändcellerna något större än de mellersta, uppifrån nedåt 

 mera tillplattade cellerna. Membran brun, i hvarje cell 

 genomsatt af 2—3 groddporer. Den ursprungliga hj T f- 

 membranen svagt gulaktig, försedd med små, hyalina 

 papiller och i sporens topp utbildad till en omkr. 12 /j 

 lång, finknottrig, gulaktig fortsättning. Skaft 1 — 2 gån- 

 ger så långt som sporen, nedtill uppsvälldt. Parafyser 

 som hos uredoformen, men betydligt smalare och nära 

 dubbelt så långa. — På blad af 



Rosa sp. (culta). — N. Ingå, Fagervik: E. Hisinger. 



Anm. Af synonymerna under följande art höra 

 några möjligen hit. Svampen troligen icke så alldeles 

 sällsynt hos oss på odlade .Kosa-arter. 



183. Phragmidium subcorticium (Schrank) Winter 



Die Pilze I, p. 228 (1884;. — Saccardo Sylloge VII, p. 

 746. — Karst. Rost- & Brandsv. p. 23; Gobi & Tran z sch. 

 Die Rostp. St. Petersburg etc. p. 95. 



Syn. Phragmidium incrassatum f. Rosarum Karst. 

 Fungi Fenn. exs. n:o 4. Phr. oolongum Karst. 1. c. n:o 

 391 och Parasitsvampar etc. n:o 7. Phr. mucronatum 

 Karst. Myc. Fenn. IV, p. 50 och i Notiser ur Sällskap, 

 pro Fauna et Flora Fennica Förhand! ny ser. h. 8, p. 

 266. Epitea Roste Karst. I c. p. 267. Uredo miniata 

 Karst. Fungi Fenn. exs. n:o 45. Coleosporium miniatum 

 Karst, i Notiser ur Sällskap, pro Fauna et Flora Fen- 

 nica Förhand! ny ser. h. 8, p. 268. 



Pyknider, Caeoma- och Uredo-hopar som hos 

 föregående art. 



