460 



221. Credo ovoideo-aurantiaca Karst. Fungi Fenn. exs. 

 n:o 198. Pucciniastrum Ledi Karst. Myc-. Fenn. IV, p. 

 57. Chrysomyxa Woronini Tranzsch. i Centralbl. für 

 Bakteriologie etc. Abt. 2, Band XI (1903), p. 106; Lindr. 

 i Sydow Uredineen n:o 1995 och Vestergren Micro- 

 mycetes etc. n:o 1004 a. 



Pyknider talrika, + radvis ordnade på granbar- 

 ren, i början täckta af epidermis, slutligen söndersprän- 

 gande densamma, rundade, 140 — 160 ft i diam., först 

 orangegula, senare mörkbruna. Pyknidväggen uppbyggd 

 af oregelbundna, + långsträckta, 4 — 9 fi tjocka celler. 

 Pyknidhåligheten i regeln tydlig. Sterigmer först hya- 

 lina, senare upptill brunfärgade, afsöndrande en söt- 

 aktig, vämjeligt luktande vätska, som i fuktigt väder 

 likt en droppe stannar på pyknidens mynning, innehål- 

 lande de små, färglösa, rundade, ovala pyknosporerna. 



JE ci dier per i der mi um- artade, bildade af ett my- 

 cel, som färgar de angripna granbarren helt och hållet 

 eller ringformigt gula, vid rikligare förekomst utbildade 

 på barrens samtliga sidor, till först cylindriska, säck- 

 eller blåslika, slutna, senare oregelbundet öppnande sig 

 i toppen, 0,5 — 1 mm höga, för öfrigt mycket olika stora. 

 Hos den perennerande vinter- och vårformen (den fordna 

 J^cidiura coruseans Fr.) ofta nästan lika långsträckta och 

 breda som själfva barren. Pseudoperidiet först till följd 

 af det genomskimrande, oljerika sporinnehållet orange- 

 rödt, senare rent hvitt; dess celler något oregelbundet 

 anordnade, icke eller knappt täckande hvarandra, fast 

 förenade, utdraget hexagonala — rektangulära, 35—65 

 fi långa, omkr. 24 ft breda, starkt tillplattade, omkr. 15 

 ,u höga, med 7—8 ,u tjocka, tvärstrimmade ytterväggar, 

 hvilka från ytan betraktade äro mycket tätt och fint 



