494 



fullt berättigad eller rättare tvungen att föra båda 

 arterna till samma släkte. Förekomsten af ett pseudo- 

 peridium, uredosporernas fullt öfverensstämmande bild- 

 ningssätt och byggnad visa, att arterna stå mycket nära 

 hvar andra. Hos MelampsoreUa Cerastä uppgifvas teleuto- 

 sporerna ofta vara encelliga, hos MelampsoreUa Feuriehii 

 åter flercelliga." Magnus har dock visat, att äfven hos 

 MelampsoreUa Cerastii förekomma två- och trecelliga te- 

 leutosporer, hvaraf framgår, att en principiell skillnad 

 icke råder emellan de nämnda arterna ens i deras te- 

 leutoform. 



309. .MelampsoreUa Kriegeriana P. Magnus 



i Ber. Deutsch. Bot. Ges. 19 (1901), p. 581. 



Ur e do-hopar hypophylla, först täckta af epider- 

 mis, omgifna af ett slutet pseudoperidium, som öppnar 

 sig genom ett hål i toppen. Pseudoperidiets nedre cel- 

 ler långsträckta, de högre belägna kortare. Sporer ovala, 

 ellipsoi diska, omkring 30 p långa och 17 ,« tjocka. Grodd- 

 porer osynliga. Membran färglös, något glest försedd 

 med tydliga taggar. 



T el eut o -sporer bildas i epidermiscellerna af bla- 

 dens andre sida och uppfylla vanligen snart sina värd- 

 celler; genom längdväggar delas det ursprungliga, en- 

 celliga sporanlaget i flera celler (2 — 8 eller flera). Mem- 

 bran tunn, färglös. Sporidier krökta. — (Efter Mag- 

 nus 1. c). — På 



Aspidium spinulosum (Müller) Sw. — N. Helsing- 

 fors, Fredriksberg, funnen på senhösten 1895 och då 

 efter en mikroskopisk undersökning bestämd till »Uredo». 



