497 



Ur e do -hopar hypophylla på ljusgula, oregelbundna, 

 sammanflytande fläckar, orangegula. Pseudoperidiet, 

 som omgifver den unga sporhopen som ett slutet li3 T lle, 

 är uppbyggdt af rundade, kubiska, sexkantiga, glatta, 

 färglösa eller svagt gulaktiga, i synnerhet upptill myc- 

 ket små celler med mycket tunn membran. Sporer från 

 kortskaftade till oskaftade. En del sporer med tunn (1,5 

 //), i toppen knappt märkbart punkterad, färglös mem- 

 bran utan synliga groddporer. En annan del sporer 

 20 — 38 fi långa, 15 — 24 /j tjocka, med svagt gulaktig, 

 glatt, omkr. 3,s /u tjock membran, som är försedd med 

 4 — 8, vanligen oregelbundet spridda, stora groddporer. 



Teleuto-sporer (enligt Edw. Fischer) bildade uti 

 epidermiscellerna på bladens undre yta, ofta uppfyllande 

 dessa, frambringande gulbruna fläckar, tätt till hvar- 

 andra packade, 1- eller 2-celliga; de enskilda cellerna 

 14 — 18 [i i diameter. Membran tunn, färglös. Grodd- 

 poren i cellens topp, ofta närmad till skiljeväggen. — På 



Cystopteris fragilis (L.) Bernh. — A 7 ". Helsingfors, 

 Botaniska trädgården, II. 5. 06 : J. H. V. Tuominen. — 

 St. Karkku, II. l5 /e 59 : Th. Simming. — Ta. Messukylä, 

 IL: P. A. Karsten. — 01 Stjelegi, II. 5 / s 98: J. I. L. 



Anm. Äfven hos denna art förekommer ett hit- 

 tills förbisedt pseudoperidium, hvilket starkt påminner 

 om pseudoperidiet hos Uredinopsis filicina, men är be- 

 tydligt svagare utveckladt än hos detta. Hos fullt ut- 

 bildade uredohopar är det i allmänhet sjmnerligen svårt 

 att påvisa pseudoperidieresterna. Arten står för öfrigt, 

 hvad pseudoperidiets utbildning beträffar, midt emellan 

 Uredinopsis filicina och följande art, Uredinopsis Polypodii- 

 Dryopteridis. hos hvilket förf. icke kunnat påvisa före- 

 komsten af något pseudoperidium. Äfven i ett annat 



32 



