505 



till 18 fjt långa och 8 fi tjocka, tillplattade celler. Cel- 

 lerna kring pseudoperidiets öppning i toppen mycket 

 tjockväggiga, med nästan omärkligt lumen, till 15 ,« höga. 

 Sporer rundade, ellipsoidiska, 14 — 20 fi långa, 12 — 16 fi 

 tjocka, utan synliga groddporer. Membran färglös, 1,5 

 — 2 fx tjock, likformigt besatt med något glest ställda 

 taggar. Mellan de nästan oskaftade sporerna förekomma 

 stundom rikliga, kolflika, färglösa, tunnväggiga paralyser, 

 h vilkas till 30 /u långa och 15 /u tjocka hufvuddel ge- 

 nom en tydlig tvärvägg är skild från hymenialskiktet. 

 T el eu t o -hopar i regeln epiphylla, + sammanfly- 

 tande, bildande af nerverna begränsade polygonala, först 

 brunröda, senare svartbruna eller nästan svarta plättar. 

 Sporer bildade uti epidermiscellerna, vanligen fyl- 

 lande dessa, ofta genom 2, vanligen mot hvarandra kors- 

 vis ställda, på längden löpande tvärväggar delade i 4 

 celler. De 2 — 4-celliga sporerna med rundad eller fyr- 

 kantig omkrets, 18 — 28 /j långa, 13 — 18 /a tjocka. Mem- 

 bran ljusbrun, tämligen tunn, i toppen mörkare och nå- 

 got tjockare. I hvarje cell nära skiljeväggarnas kors- 

 ningspunkt en något otydlig grodclpor. Promycelier en- 

 ligt Fischer omkr. 50 jli långa och 4 fi tjocka, med 

 runda, färglösa, 3 // tjocka basidiesporer (sporidier). — 

 Heteröcisk på 



I. Picea excelsa (Lam.) Link. — Allmän öfver hela 

 området; känd från ett stort antal orter i Al. Ab. N. 

 Ka. St. Ta. Sa. Kl, 01. Tb. Sb. Kb. On. Kpocc. Ktron. 

 Kpor. — Se äfven lägre ned! 



Picea obovata Ledeb. — N. Mäntsälä, Andersberg: 

 J. I. L. — 01. Kpocc. Kpor. 



II. -4- III. Paclus racemosa (Lam.) (= Prunus padus 

 L.). — Synnerligen allmän och ymnig som det synes 



