523 



Eniimeratio, p. 222, Fungi Fenn. exs. n:o 592 och n:o 

 694 (forma Betulœ 'nance), samt i Notiser ur Sällskap, 

 pro Fauna et Flora Fennica Förhandl. ny ser. h. 8, p. 

 268. Melampsoridium betulinum Liro Kulturversuche etc. 

 I, p. 18, detta arbete p. 17, 24, 25, 27, 33, 42, 43. 



Pyknider och secidier synas icke komma till ut- 

 bildning hos oss. Se närmare anmärkningen ! 



Ur e do-hopar hypophylla, framkallande på bladens 

 öfre yta små, klargula, af de finare nerverna begrän- 

 sade fläckar, små, punktformiga, spridda, omgifna af ett 

 pseudoperidium och till först äfven täckta af epidermis. 

 Pseudoperidiets celler färglösa eller mycket svagt gul- 

 aktiga, till 14 fj höga och breda, 10 — 20 ,</ långa. Cel- 

 lerna närmast pseudoperidieöppningen i toppen starkt 

 utdragna, tjockväggiga. Sporer långsträckta, 22—45 p 

 långa, 8—15 ft tjocka; membran färglös, täml. tunn, i top- 

 pen glatt, för öfrigt försedd med korta, fina tämligen täta 

 taggar. Groddporer ej synliga. Emellan sporerna lan- 

 settlika, färglösa, tunnväggiga, glatta, till 50 // långa 

 och 15 fi tjocka bildningar (utan känd funktion), som 

 nedtill äro försedda med en kort skaftcell (se anmärk- 

 ningen !). 



Teleuto-hopar bildade under epidermis, små, knappt 

 till 0,5 mm i diam., hypophylla, brunaktiga. Sporer upp- 

 till i regeln något bredare än nedtill, 30 — 52 ft långa, 

 8 — 16 fi tjocka, med likformigt tunn, svagt gulaktig el- 

 ler nästan brun membran, utan synlig groddpor. De 

 groende sporhoparna orangegula. Promycelier typiskt 

 4-celliga, 35 — 55 fi långa, 6 — 8 fi tjocka, liksom de groende 

 sporerna med talrika, orangegula, små oljedroppar. Ste- 

 rigmer + smalt koniska, 5 — 10 fi långa. 



