524 



II. -f~ III. Betula verrucosa Ehrh. — Mycket all- 

 män i samtliga provinser, där värden förekommer. 



Betula pubescens Ehrh. (— B. odorata Bechst. i. — 

 Mycket allmän öfverallt inom området, där värdväxten 

 förekommer. 



Betula nana L. — Säkerligen mycket allmän öfver- 

 allt, där värdväxten förekommer. Känd från följande 

 orter: Ta. Hämeenkyrö, Parila: A. Sola. — Ol. Flerstä- 

 des och rikligt såsom vid Kaskesa; Soutojärvi; Schoksu: 

 98 : J. I. L. — T b. Synnerligen allmän och ymnig öfver- 

 allt på värdväxten mellan Myllykylä och Salamajärvi, 

 05: J. I. L. — Kb. Koli: W. M. Linnaniemi. — Kpocc. 

 Allmän öfver hela provinsen och ymnig såsom vid Schui- 

 garvi, Sjuja, Paadane, o. s. v. 96 : J. I. L. — Kpor. Somba, 

 nära Jarnema; Koschesero, rikligt, 99: J. I. L. — Kl\ 

 Knjäsä, 8, 61 : P. A. Karsten. — Im. Kouterojärvi : W. 

 M. Linnaniemi. 



Betula nana -(- pubescens (såväl formen intermedia 

 Thom. som formen alpestris Fr.). — Vanlig öfverallt, där 

 dessa hybrider anträffas. 



Betula papyrifera Marsh, (odlad). — Ta. Evo, II. -4- 

 III.: J. I. L. 



Arten är en af våra vanligaste rostsvampar och 

 förekommer, såsom redan Karsten riktigt angifver 

 (Myc. Fenn. IV, p. 54, Rost- & Brandsv. p. 17), allmänt 

 öfver hela landet, äfven i Lappland. Omedelbart utan- 

 för områdets ostgräns är svampen af förf. tagen på 

 Betula humilis vid Archangelski-Pogost vid Onega flod. 

 — Arten har en mycket vidsträckt utbredning på flera 

 Betula- arter. 



Anm. Enligt Klebajhn bildar denna art ett eget 

 släkte, Melampsoridium Kleb, (i Zeitschr. f. Pflanzenkrankh. 



