531 



225. Melampsora pinitorqua (A. Br.) Rostrup 



i Tidsskrift for Skovbrug XII, p. 177 (1889). — Kleb. 

 Die wirtsw. Rostp. p. 403. 



Syri. Melampsora populnea Karst. Myc. Fenn. IV, p. 

 53. M. populinum Karst. Fungi Fenn. exs. n:o 290. M. 

 populina Karst, p. p. Rost- & Brandsv. p. 16. Cœoma 

 pinitorquum K. O. Elfving i Forstföreningens Medde- 

 landen Bd. 22, p. 121 och 122. 



Pyknider talrika, spridda på gulfärgade partier 

 af tallens årsskott, linsformiga, gula, utan särskild hå- 

 lighet, omkr. 45 p höga, 130 [i tjocka. 



C ae o m a -hopar långsträckta, till några cm långa 

 och 4 mm breda, gula, undanträngande pykniderna och 

 åstadkommande böjningar af årsskotten. Sporer med 

 hvarandra löst förenade, därför tidigt fria, rundade — 

 ellipsoidiska, 15—23 fi långa, 12 — 16 fi tjocka, med tunn 

 (1,5 (i), likformigt utvecklad eller ställvis till 3—4 p> 

 förtjockad, fint korallvårtig membran. 



Ure do-hopar hypophylla, + spridda på små, gul- 

 aktigt färgade fläckar, små, nästan punktformiga, för- 

 sedda med talrika, färglösa, till 60 <u> långa parafyser, 

 hvilka upptill småningom uppsvälla till ett omvändt 

 äggrundt, 14 — 20 ^ långt, 10 — 15 fi tjockt hufvud, med. 

 till 4 t a tjock membran, som i parafysens topp stundom 

 är försedd med några otydliga vårtor. Sporer omvändt 

 äggrunda, ellipsoidiska, 14 — 23 fi långa, 13 — 16 /u tjocka,, 

 utan synliga groddporer. Membran antingen likformigt 

 (knappt 2 /j,) tjock eller på sporens sidor märkbart star- 

 kare (till 6 fi) utvecklad, likformigt besatt med något 

 glest ställda, tämligen kraftigt utvecklade, tagglika 

 vårtor. 



