:.:î-2 



T el eut o-hopar bildade under epidermis, rundade, 

 plana, först gulbruna, senare svartbruna eller mörkt 

 purpurfärgade, glanslösa, oftast sammanflytande och 

 slutligen vid riklig förekomst täckande en stor del af 

 bladets undre yta, vanligen utbildade till först i nerv- 

 vinklarna närmast intill bladskaftet. Sporer cylindriska 

 — prismatiska, 25—50 /* länga, 7 — 12 ,« tjocka, i ändarna 

 trubbigt afrundade. Membran omkr. 1 t u tjock, svagt 

 gulaktigt brun, i toppen ej mörkare eller förtjockad, 

 med otydlig groddpor. — Heter öcisk på 



I. Pinas silvestris L. (stamdelar af årsskotten). — 

 Med säkerhet känd endast från N. Helsingfors ; Tuusula ; 

 Mäntsälä: J. I. L. — II: Pällilä: K. O. Elfving. — Ta. 

 Evo: J. E. Furuhjelm samt J. I. L. 



II. — III. Populus tremula L. — Mycket allmän 

 öfver hela området och i regeln synnerligen ymnig. 

 Exemplar föreligga dock endast från Al. Alj. N. Ka. 

 11. St. Ta. Sa. Kl 01. Oa. Tb. Sb. Kb. On. Kpocc. Kpor. 



Emedan denna art i sina oredo- och teleutospor- 

 former morf ologiskt icke skiljer sig från följande ar- 

 ter, är det utan kulturförsök omöjligt att afgöra, hvil- 

 ken art man kan harva för sig. Äldre synonymer blifva 

 därför äfven alldeles osäkra. Af finska sådana anföras 

 här Melampsora populnea Karst. (Die Pilze der finnisch. 

 Waldb. n:o 18) och Melampsora populina Karst. (Pa- 

 rasitsv. på finska skogsträd n:o 18), h vilka troligen 

 höra till ofvanstående art. 



Caeoma-formen, hvars iakttagande hittills blifvit allt- 

 för mycket försummad hos oss, förekommer säkerligen 

 öfver hela vårt område mer eller mindre allmänt i syn- 

 nerhet i trakter, där aspen är vanlig. Pykniderna ut- 

 vecklas i maj — juni och i medlet af juli äro caeoma- 



