542 



Meddelanden af Societas pro Fauna et Flora Fennica, 

 h. 14, p. 103. 



Pyknider amphigena, vårtformiga, omkr. 40 — 45 

 fi höga, nedtill omkr. 60 ,«, upptill omkr. 30 ft tjocka, 

 under mikroskopet nedtill svagt smutsigt gulaktiga, upp- 

 till färglösa, utan särskild hålighet. Pj^knosporer ellip- 

 soidiska, färglösa, till 3 fi långa, 1,5 fi tjocka. 



Caeoma-hopar blekt orangefärgade. Sporer run- 

 dade — - aflånga, + polygonala, 15 — 25 fi långa, 12 — 17 

 H tjocka, med gulaktiga oljedroppar. Membran tätt fin- 

 vårtig, färglös, omkr. 2 fi tjock. 



Uredo-hopar 1 — 2 mm långa, spridda eller grup- 

 perade, i regeln hypophylla. Parafyser 50 — 70 fi långa, 

 med rundt, 18 — 26 fi tjockt hufvud, hvars membran är 

 till 5—6 fi tjock. Skaft 5—6 fi tjockt. Sporer 14—22 

 fi långa, 13 — 16 fi tjocka, rundade — ovala. Membran 

 omkr. 2,5 fi tjock, glest taggig. Groddporer otj^dliga. 



T eleu t o -hopar epiphylla, slutligen höjande sig 

 något öfver bladytans nivå, + kantiga, omkr. 0,5 mm i 

 längd och bredd, spridda eller samlade i smärre grup- 

 per, vid starkt uppträdande färgande bladets hela öfre 

 yta, först gulaktiga, sedan mörkt rödbruna, slutligen 

 svartaktiga, nästan något glänsande, bildade emellan 

 kutikulan och epidermis. Sporer oregelbundet prisma- 

 tiska, 30—46 fi långa, 7 — 20 fi tjocka, nedtill afrundade, 

 upptill vanligen trubbigt afrundade eller tvärt afhuggna. 

 Membran knapt 1 fi tjock, gulaktig, men i toppen starkt 

 (till 3 — 10 n) förtjockad och mörkare, med rödbrun an- 

 strykning. Den ensamma groddporen (som framträder 

 som en färglös papill, då sporerna betraktas uppifrån) 

 genomsätter membranförtjockningen som en väl synlig 

 kanal och är städse belägen på sidan af sporens topp. 



