552 



herbacea 1 ) L., 8. reticulata-) L., 8. nigricans 3 ) Sm. m. fl. 

 arter. 



Anm. Emedan kulturförsök saknas, kan artens 

 förekomst och utbredning hos oss ej angifvas, men att 

 den dock hos oss förekommer, torde kunna anses för 

 säkert. Som redan under Melampsora Ribesii-Auritœ (p. 

 149) blifvit framhållet äro Salix cinerea, S. caprea, S. 

 aurita, 8. phylicifolia och S. nigricans i rikligaste mängd 

 behäftade med rost öfverallt, där de förekomma. Det 

 samma gäller äfven alla deras hybrider. Troligt är att 

 en del former åtminstone delvis höra till ofvanståen- 

 de art. 



Af inhemska Salix-arter, på h vilka melampsO' 

 réer blifvit funna, böra dessutom nämnas: 



1 ) Edw. Fischer [Ber. d. schw. Bot. Ges. 1904 och 1905, 

 Heft 14 och 15) har uppställt en Melampsora Larici-Retusœ med 

 cseomasporf ormen på Larix deciäua Mill, samt uredo- och teleuto- 

 sporformerna på Salix herbacea L. och S. retusa L. m. fl. 



2 ) O. Schneider, [Centralblatt für Bakteriologie etc. Abt. 2, 

 Bd. 15 (1905), p. 233 och Bd. 16 (1906), p. 85] har uppställt en 

 Melampsora Larici-Reticulatce nov. f. sp. med cseomasporformen på 

 Larix deciäua Mill., uredo- och teleutosporformerna på Salix reti- 

 culata L., S. hastata L. och S. herbacea L. 



3 ) O. Schneider [Centralblatt für Bakteriologie etc. Abt. 2, 

 Bd. 13 (1904), p. 223 och Bd. 16 (1906), p. 77] har uppställt en Me- 

 lampsora Larici-Nigricantis nov. f. sp. med cseomasporformen på 

 Larix deciäua Mill., uredo- och teleutosporformerna på Salix nigri- 

 cans Sm. — Arten eller formen synes mycket problematisk, ty 

 Schneider inficierade med caeomasporer af svampen icke mindre 

 än 12 Salix- arter! 



