566 



man hittills antagit och synes förekomma rikligt el- 

 ler mycket rikligt åtminstone i södra och mellersta 

 delarna af området. Tyvärr är material insamladt en- 

 dast från få ställen. Då sporerna äro färdiga, öppna 

 kottefjällen sig något och låta den ytterst rikliga, vac- 

 kert orangegula spormassan framlysa. Vid fuktig vä- 

 derlek gro sporerna lätt och spormassan får inom några 

 dagar en rent hvit färg. Svampen hindrar nästan totalt 

 utbildningen af fröna. Fröklängare på Evo påstå, 

 att sporerna förorsaka hufvudvärk och illa- 

 mående. 



/Ecidium Hepaticœ Beck 



i Verhandl. Zool. bot. Ges. 1880 p. 27. — Saccardo 

 Sylloge VII, p. 776. — Lindr. Lisätietoja, p. 15 och i Med- 

 delanden af Societas pro Fauna et Flora Fennica, h. 

 24, p. 107. 



Emedan det på grund af i naturen gjorda iaktta- 

 gelser är troligt, att jEcidium Hepaticœ Beck är en ut- 

 vecklingsform af Puccinia Melicœ (Erikss.) Sydow, har 

 förf. tidigare på sidan 142 under Puccinia Melicce be- 

 skrifvit pyknid- och aecidieformen till Mc. Hepaticœ. 

 Kan sammanhörigheten mellan Puccinia Melicœ och ^Ecl- 

 dium Hepaticœ framdeles bevisas, bör svampen enligt 

 det af förf. företrädda åskådningssättet heta Puccinia 

 JEcidii-Hepaticœ (Beck). 



Anemone hepatica L. — Al. Hammarland, Strömma, 

 10 / 7 97 : A. Kajava & J. I. L. 



