Rättelser och tillägg. 



Sid. 62, rad. 23 står: Puccinia Dactylidis. Läs: Uromyces 

 Dactylidis. 



Sid. 67 tillägges: 



Uromyces Festucœ (DC.) Sydow. — Tele ut o - 

 hopar hypophylla på något mörkare fläckar, små, 

 långsträckta, svartbruna, länge täckta af epider- 

 mis. Sporer omvändt äggrunda — päronformiga 

 eller nästan rundade, mera sällan på längden ut- 

 dragna, 23 — 30 (i långa, 16 — 24 /j tjocka. Membran 

 ljusbrun, glatt, jämntjock. Skaft till 35 fx långt, 

 färglöst. (Efter H. & P. Sydow i Hedwigia 1900, 

 p. 117). 



Sid. 68. Efter första styckets slut tillägges : 



Enligt kulturförsök utförda af Klebahn 

 (Zeitschrift für Pflanzenkrankheiten 1907, p. 136) 

 är det bevisadt, att Uromyces Ranunculi- Festucœ Jaap 

 bildar sina aecidier på Ranunculus bulbosus L., sina 

 uredo- (och teleuto-) sporer på Festuca ovina L. Bu- 

 bâk (Centralblatt für Bakteriologie etc. Abt. 2, Bd. 

 16, p. 156 — 158) har genom kultusförsök visat, att 

 Uromyces Festucœ (DC.) Sydow utvecklar sina asci- 

 dier på Ranunculus bulbosus L. och sina öfriga spor- 

 former på Festuca rubra L. Bubâk anser de båda 



