23 
olösliga massan upprepade gånger med salpetersyra till 
torrhet och upptogs till sist i salpetersyra. Lösningen 
fälldes med molybdänsyradt ammonium, hvarefter fosfor- 
syran bestämdes som magnesiumpyrofosfat. Vid bestäm- 
ningen erhölls 0,0032 g P,O,, eller 0,16 9/,. Häraf fram- 
går, att också fosforsyran synes frigöras vid smältnin- 
gen, men att den stannar hos den i vatten olösliga pro- 
dukten. Huruvida den därur kan tillgodogöras af väx- 
ter, är naturligtvis härigenom icke fastslaget. 
4. Smältning med kalciumklorid. 
Vid försöken användes samma fältspatspulver fran 
rapakivi (prof VI.), som vid de närmast föregäende. Som 
nämdt innehöll det 7,15 °/, K,O och 0,225 9/, P,0;. Kal- 
ciumkloriden var smält och således vattenfri. Den hari 
befintliga pa 1 g fältspatspulver beräknade kalihalten be- 
fanns vid ett blindförsök utgöra 0,08 °/,, som afdrogs fran 
de erhallna resultaten. 
Förfaringssättet var följande. De afvägda kvantite- 
terna af de pulveriserade utgängsmaterialen omrördes val 
i en porslinsdegel och öfverfördes sedan i en platinade- 
gel, som i del fall var en s. k. fingerdegel. Blandningen 
upphettades härefter 20—25 minuter eller längre tid till 
tydlıg rödglöd. Härvid smälte blandningen inom kort 
(efter 10—15 min.) till en klar smälta, utan att mörkare 
olösliga partiklar kunde skönjas dari. Efter denna tids 
förlopp blef smältan åter fast, och förefaller det, som om 
därur samtidigt afskiljdes klor eller klorvätegas (möjligen 
öfvergick kloriden härvid delvis i kalk). Sedan smältan 
kallnat, digererades den på vattenbad tills den söndergått 
Nat. o. Folk, H. 72, N:o 3. 
