25 
synes dock tala produktens pa grund af klorkalciumhal- 
ten hygroskopiska beskaffenhet. I alla händelser borde 
försök 1 något större skala anställas, hvarvid gjutjärns- 
deglar måhända med fördel kunde användas. 
Ett försök 1 litet större skala utfördes under an- 
vändning af 10 g fältspatspulver och 24,800 g rå, till ut- 
seendet grå kalciumklorid (Schering), hvilken visade sig 
innehålla 24 0/, vatten samt 0,05 9/, kali, som vid beräk- 
ningen observerades. Upphettningen skedde 1 kopparde- 
gel under 1/, timme, tills smältning inträdt, och som värme- 
källa användes samma 6-greniga Bunsenlampa som förut. 
Sannolikt var tiden för upphettningen för kort, eller också 
steg temperaturen ej tillräckligt högt, ty i detta fall var 
resultatet vida ofördelaktigare än tidigare. Den vid utlak- 
ningen erhållna, filtrerade lösningen utspäddes till 1 I, och 
till bestämningen användes 100 cm*, hvarur först med 
svafvelväte utfäldes från smältdegeln utlöst koppar, sedan 
med ammoniumkarbonat och -oxalat kalcium. Kalium be- 
stämdes som K,PtCl,. Resultatet utgjorde pr 100 cm? 
af lösningen (således på 1 g ursprungligt fältspatsmjöl) 
endast 0,0348 K,0 eller 3,48 9/,. Beräknadt pa 1 sub- 
stansen förefintlig kalihalt, utgör detta endast 48,67 °/, 
kali, således icke ens hälften. Beklagligtvis fans på grund 
af läseterminens afslutning ej tillfälle att upprepa försö- 
ket. Detta hade äfven på den grund varit nödvändigt, 
att vid försökets utförande någon lämplig, tillräckligt stor 
degel (chamott-massa är nämligen kalihaltig) utom den af 
koppar, som tydligen påvärkades af smältan, icke stod 
till mitt förfogande. 
Nat. o. Folk, H. 72, N:o 3. 
