Försöken, hvilka försiggingo under året 1909 och 
1910, gingo endast ut pa att utröna, om kalihalten fran 
sin ursprungliga olösliga form i fältspaten genom invär- 
kan at de i fuktig torf befintliga agenserna, hvilka ma- 
hända. delvis voro af biologisk natur, skulle öfverföras i 
löslig. Den till försöken använda kärrmyllan härstam- 
made från Uleåborgstrakten och utgjorde starkt förmult- 
nad torf af mörk färg med enstaka oförmultnade växt- 
delar, ss. finare grenar och blad. Den behandlades före 
analysen på följande sätt. 
Ett större prof, som lufttorkats genom solinvärkan, 
söndersmulades i mortel oah blandades väl. Därefter in- 
fördes det i en större glasflaska med inslipad glaskork. 
Fuktighetsmängden vid 100? äfvensom askhalten utgjorde: 
I. Il. Medeltal 
Maktichot. 2. fay MD) 13,71°/,  14,01°/,  18,86°/, 
Aska (ber. pa vid 100° 
torkad substans) .. 8,00 ,, 1,120, 7,86 „ 
menderadt, skall ha gått ut på att i en lergrop öfvergjuta fält- 
spatsrikt grus med svafvelsyra, hvarvid man hoppades att därjämte 
kvafve ur den omgifvande luften skulle syrsättas till salpetersyra, 
som med det frigjorda kaliet vidare antogs förena sig till salpe- 
tersyra ! 
Tanken pa att tillgodogöra kalit ur faltspatsrika bärgarter 
för växternas behof genom att uppblanda de sistnämda i fint pul- 
veriseradt tillstånd med äkerjorden har ater dykt upp under det 
senaste året i Tyskland, dar fonolitmjöl (kalihalt c:a 9°/,, däraf 
3 °/, löslig i saltsyra), rekommenderats till användning; jfr. P. Krische, 
Chem. Zeit. 34, 387 (1910); Schäcke, ibid. 34, 272; Scheidewind. D. 
Meyer und Miinter, Chem. Centralb. 1910 II, 406; Clausen, Chem. 
Zeit. 34, 525 (1910). Uppgifterna aro hvad resultatet vidkommer 
motsägande. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
