30 
rykt med utspädd salpetersyra, löses i samma syra och 
försättes med 25 cm? nyss beredd ammoniummolybdatlös- 
ning, 25 cm? salpetersyra och 10 cm? ammoniumnitratlös- 
ning. Det erhållna ammoniumfosformolybdatet löstes i 
varm ammoniak, och fosforsyran utfäldes och vägdes på 
vanligt sätt som ammoniummagnesiumfosfat resp. magne- 
siumpyrofosfat. 
Svafvelsyran bestämdes pa vanligt sätt i 100 cm? af 
analysvätskan med titrerad bariumkloridlösning, sedan 
järn och aluminium utfällts med ammoniak vid kokning, 
hvarefter öfverskottet af barium utfälldes med titrerad 
svafvelsyra. 
Sedan järn- och aluminiumfällningen lösts 1 saltsyra, 
utfälldes 47,0, + Fe,0; + P,0; ur filtratet med ammoniak 
1 ringa öfverskott, fällningen dekanterades upprepade gan- 
ger med hett vatten, filtrerades, tvättades och glödgades. 
För bestämning af kalk afryktes större delen af am- 
moniumsalterna, och den kokheta lösningen försattes med 
10 cm? ammoniumoxalat. Efter 4 timmar filtreras fäll- 
ningen, och i filtratet företages en ny utfällning med oxa- 
lat. Båda filtra glödgas i samma degel. 
De förenade, på ammoniumsalter rika filtraten neu- 
traliseras för bestämning af magnesia med ammoniak och 
försättas med 5 cm? ammoniumfosfatlösning !), samt efter 
20 min. med en tredjedel af vätskans volym 10-proc. am- 
moniak. Fällningen affiltrerades efter 12 timmar. 
I filtratet utfälldes öfverskottet af fosforsyra med 
ferriklorid och ammoniumacetat. Sedan jarn i sin tur 
aflägsnats, bestämdes alkaherna pa vanligt sätt. 
!) Använda lösningar, hvilkas halt ej särskildt blifvit angif- 
ven, voro dubbelt normala. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
