20 
med 3 à 8, men à anstalten med 10°. Dessa afvikelser 
vid dimma och tunna molnslöjor torde här åter vara 
hufvudorsaken till att medelmolnigheten ej utfallit högre 
å brandtornet än å anstalten, ehuru man hade kunnat 
vänta detta på grund af den friare horisonten. 
På grund af att de extrema molngraderna äro 
så öfvervägande och vid dem i allmänhet ej några af- 
vikelser mellan uppskattningarna å de skilda platserna 
kunna ifragakomma, blir t. ex. differensen B-O i 67 ?/, 
at alla fal=0, 110 °,=-+ 1, 1 9 9, =+ 2 och i endast 
14 °/, fall större än 2. Under vintern är B-O t. o. m. i 
827, fall — 0: 
Ett särskildt intresse erbjuder undersökningen af de 
extrema molngradernas 0 och 10 frekvens i förhållande 
till gruppen af de återstående graderna 1—9, represente- 
rande alla fall af brutet molntäcke. Man finner för 3-års- 
perioden 1908—1900 följande procentiska fördelning på 
de 3 grupperna: 
Sommar | Höst 
= 
[e] 
7 
=i 
o ese Voll Ba oje) cl o u 
| | | 
Os EM ze Ps 20 ta Ir Im 99 | 27 13 
1-9| 7] 10] 23] 19 98 | 44 | 42 | Al 68 | 16 | 21 | 37 
10 | 78 | 73 | 70| 48 | 43 | 41 | 32 | 35 MEER 50 
Bidrag t. känned. af Finl. 
