33 
förelserna med Grahara, främst dock den allmänna regeln 
att molnigheten vid fri horisont måste utfalla större än 
dar hufvudsakligen endast de zenitala partierna observe- 
ras. En jämförelse af de 3 senaste 5-ars-perioderna i 
Helsingfors, visar ocksa, att ett 5-arigt arsmedeltal af mol- 
nigheten redan ar mycket säkert och opaverkadt af ape- 
riodiska störingar. Medelafvikelsen under nämnda 15 ar 
ar ju 2.5 °/,, hvaraf sannolika felet för ett 15-ars medel- 
tal blir 0.6 °/,, för ett 5-ärs medium 1.0 2/4. Ungefär det- 
samma finner man för andra orter med homogena obser- 
vationsserier. I det följande har jag därför i allmänhet 
ansett 5- a 10-års medeltal vara tillräckligt säkra, om 
blott observationerna annars förefallit jämförelsevis felfria. 
Öfriga finska observationer. 
Vid den ungefärliga kritik, som i det följande före- 
kommer, har jag delvis stödt mig på jämförelser af me- 
deltalen för nära- eller ungefär likabelägna orter, delvis 
på en flyktig granskning af frekvensen af olika moln- 
grader. KREMSER,! KÖPPEN och Meyer, (1. c.), som först 
infört denna frekvensmetod i molnighetsundersökningar 
och visat dess stora fördelar utan att tyvärr finna någon 
allmännare efterföljd, hafva äfven funnit metoden mycket 
fruktbringande för kritiken af enskilda observatörers upp- 
skattningsmetod. KöPPEs och MEYER säga sålunda här- 
om (l. ec. s. 4): „Wie man sieht, empfielt sich die Aus- 
zählung der einzelnen Bewölkungsgrade in höherem Maasse 
für meteorologische Institute zum Kennenlernen der ein- 
1 KREMSER, Deutsche Met. Zeitschr. 1885, s. 324. 
Nat. o. Folk, H. 72, N:0 5. 
