39 
Mariehamn, som inspekterades ar 1891 visar, salunda en 
tydlig förändring sedan dess, men såsom ofta synes ob- 
servatorn äfven efteråt hafva delvis påverkats af sitt ur- 
sprungliga observationssätt. Medan t. ex. januari 1891 
såsom nämnts visade 20 ggr 10 och 48 ggr 9, hade föl- 
jande januari redan 59 ger 10 och endast 5 ger 9, alltså 
en ungefär normal fördelning. Reminiscenser af den 
förut använda 5-gradiga skalan finnas dock tydligt ända 
till senaste tid och särskildt äro de ungefärliga molngra- 
derna 0, 5 och 10 favoriserade, medan särskildt graderna 
1—4 förekomma ytterst sällan, under 1902 sålunda 1 en- 
dast ungefär 4 9/, fall, hvaraf så godt som uteslutande 
molngraden 3. 
En jämförelse af medelvärdena för Utö och Hangö- 
fyr är också mycket upplysande. Under åren 1881—83 
visa sig först några oregelbundenheter, men under de 8 
följande åren visar Hangö genomgående 1 a 4 °/, större 
molnighet än Utö. År 1892 blef emellertid differensen 
12, 1893 15, 1894 8 och 1895 10 °/,, för att sedan under 
aren 1896—1902 halla sig om kring 4 à 5 ?/,, hvarpa den 
ar 1903 sprang öfver till — 12 0/, (1904=—8, 1905 — 7 
2/5), d. v. s. Utö fick skenbart en 12 °/, större molnighet 
an Hangö. Orsaker till dessa sprang äro tydligen obser- 
vatorsskiften a Utd ar 1892, 4 Hangö fyr ar 1903 samt 
inspektioner à Utö aren 1894 och 1895. 
Det framgår sålunda mer än tydligt, att dylika ob- 
servationer som dessa, ej kunna användas utan kritik af 
både homogeniteten och karaktären af observationsse- 
rierna. Frekvenstalen gifva såsom synes den bästa led- 
ning vid större fel i metoden för molnighetsuppskattning. 
I dessa fall, särskildt i fråga om Bogskär, är det tydligen 
Nat. o. Folk, H.72, N:o 5. 
