45 
före 1898 observationerna äro alldeles råa och otillförlit- 
liga. Ett drastiskt exempel härpå visar bl. a. april 1893, 
då 12 ggr antecknades 10, 1 gang 8 och f. 6. eller 1 77 fall 
0, medan Säbbskär samtidigt hade 14 och Ulkokalla 20 
fall med helt klar himmel. Men ocksa efter 1898, sedan 
observatorn blifvit en annan, gifva uppskattningarna af- 
gjordt för låga värden (c. 55 °/,). Orsaken härtill synes 
närmast vara den, att molngraden 0 förekommer alldeles 
för ofta, bruten himmel, 1—9, däremot för sällan (under 
sommaren i mindre än 25 °/, fall), särskildt de lägre 
molngraderna 1—4. Dessa observationer visa sålunda 
stort slägttycke med dem i Mariehamn. Än mera otill- 
fredsställande äro observationerna i Uleåborg. Detta 
kan man redan vänta sig på grund däraf att som obser- 
vatörer därstädes funktionerat apotekselever, hvilka om- 
bytts nästan årligen. Årsmedeltalen visa därför också en 
mycket stor medelafvikelse + 4 °,. Under decenniet 
1891—1900 förekommer i Uleåborg en största vexling af 
17 9/, (48—65), i Vasa äfven 14 9/,, men a de mellanlig- 
gande fyrarna Ulkokalla och Tankar högst endast 6, resp. 
5 °,. Frekvenstalen visa en från år till ar mycket vex- 
lande karaktär. I allmänhet synes dock molngraden 10 
förekomma för sällsynt, de närmast mindre däremot för 
ofta. Täthetsregeln torde här ganska säkert ej blifvit 
följd, men troligen finnas fel äfven af annan art. Sålunda 
hafva t. ex. februari, november och december 1896 kunnat 
få en resp. 14, 27 och 22 9/, mindre molnighet än t. o. m. 
Marjaniemi, 29, 35 och 27 9/, lägre än Ulkokalla o. s. v. 
För stationer i det inre af Finland finner man flere 
öfverensstämmande värden, för 1891—1900 sålunda för 
Kajana och Värtsilä 67 9/,, för Kuopio, Jyväskylä och 
Nat. o. Folk, H. 72, N:o 5. 
