44 
Lauttakylä (Hvittis, red.) 66 °/,, samma värde äfven för 
Sordavala under senare tid. Lojo och Evois gifva för 
några ar (red.) ungefär 64 9/,, Mustiala och Villmanstrand 
ater 63 9/,. Åtminstone för sistnämnda ort äro observa- 
tionerna emellertid otillförlitliga, ty 1902 och 1903 t. ex. 
voro de mulna dagarnas antal därstädes 34 resp. 29, 1 
Viborg däremot 157 resp. 175. Dylika olikheter äro sjalf- 
klart omöjliga 1 vårt land. För låga äro äfven värdena 
för Tammerfors och Pyhäjärvi (Uleåborg län), 60 °/,; tro- 
ligen något för högt är det värde 70 °/, man finner för 
Sulkava. Värdet 72 9/, funnet under polaråren i Sodan- 
kylä är väl äfven ganska säkert, trots endast 2 års iaktta- 
gelser. 
Jag vill ej trötta genom att anföra vidare exempel 
på tydliga fel, särskildt i de fall, då låg molnighet erhål- 
lits. Man finner sådana lätt genom att flyktigt granska 
de enskilda värdena. TI allmänhet finner man 1 frekvens- 
talen en ganska tydlig återstod af den 5-gradiga skalan, 
som ganska sent varit allmän och den 11-gradiga skalan 
hade ej alls kommit till användning a stationerna Pyha- 
järvi och Sulkava (Tiittala). Medeltalen, som erhållits en- 
ligt denna skala, låta sig emellertid ej exakt öfverföras 
till den 11-gradiga, på grund af de skilda gradernas 
osymmetriska frekvensfördelning. Viktigare är emellertid, 
att man ofta kan ganska säkert konstatera att ej täthets- 
regeln åtminstone för de tunnaste molnen blifvit följd. 
Så t. ex. visa Tammerfors och Villmanstrand åtminstone 
periodvis mycket tydligt, att lägre molngrader ofta före- 
dragits i st. f. den högsta graden 10. Proportionen mel- 
lan frekvenstalen för 10, 9, 8 0. s. v. är ej den rätta. 
Observatorsombyten ser man här liksom vid fyrarna för- 
Bidrag t. känned. af Finl. 
