64 
till en annan visar en förändring om 11 °/, i en riktning, 
Västervik ater samtidigt en förändring om 7 °/, 1 motsatt 
riktning. Äfven blir det ofta svårt att kritisera endast 
genom jämförelser med andra orter, i synnerhet där säk- 
rare värden ej finnas 1 närheten. På detta sätt kunna 
t. ex. de homogena serierna för Piteå och Visby synas 
ganska oantastliga. Den förra orten är en af dem för 
hvilka Herr HAMBERG anser fel om 1—3 9/, vara sanno- 
lika. WESTMAN ! lemnar värdena för denna ort (liksom 
Jockmock) alldeles åsido vid konstruktionen af sina 
isaleer. 
Genom en närmare granskning af de svenska mol- 
nighetsbestämningarna å hufvudnätet, finner man emeller- 
tid ganska snart, att en hel mängd värden och särskildt 
de låga äro åtminstone misstänkliga, om ej säkert felak- 
tiga. Det visar sig 1 allmänhet här kanske mer än i 
andra observationsnät, att de höga värdena äro de sanno- 
likt rättaste, de låga i de festa fall kritiserbara. Till stöd 
härför vill jag anföra några exempel från ett par årgån- 
gar (närmast 1896 och 1904) som jag på prof ungefärligt 
undersökt 1 afseende à fördelningen af de särskilda moln- 
gradernas frekvens o. s. v. 
Se vi salunda pa argangen 1896 af de svenska ob- 
servationerna, visar Karlshamn en tydlig brist pa graden 
10, 1 maj-augusti sålunda 13 °/, 10, 9 °/, 9 och lika ofta 8. 
Halmstad likaså för sällan 10, under sommaren sålunda 
under !/, af alla observationer vid regn en lägre siffra 
1 J. WESTMAN, Die Verteilung der Insolation in Schweden, 
Nova acta Regiae Societatis Scientiarum Upsaliensis. Ser. IV 
Vol 2 Nrer. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
