70 
vid molnighetsuppskattningen ingen hänsyn bör tagas till 
molnens täthet eller mäktighet. I den norska säges t. ex. 
(s. 69—71): ,Regelen vil altsaa sige det samme som, at 
man ved Bedommelsen af Skydaekkets Storrelse ikke skal 
tage Hensyn till Skyernes större eller mindre Tæthed, 
men kun til den Del, som de, enten de ero morke, graa, 
taette, lyse, hvide eller tynde, taga bort af den blaa eller 
klare Himmel om Dagen eller af den stjerneklare om 
Natten.“.... „F. ex. 10° betegner hele Himmelen dækket 
af ganska tynde Skyer, f. ex. som et Slor.“ 
I äldre instruktioner t. ex. för Ryssland af ar 1869 
och för Norge af ar 1871 gafs däremot anvisningen, att 
också taga hänsyn till molnens täthet vid molnighetsupp- 
skattningen. I den ryska hette det t. ex. „Sind die Wol- 
ken sehr diinn, so dass z. B. die Sonne hindurch scheint, 
so ist eine niedrigere Zahl zu setzen als die, welche das 
Verhältnis des von Wolken bedeckten Teils zum ganzen 
sichtbaren Himmels angibt.“ 
Efter allt detta mä ifrägavarande punkt i den sven- 
ska Edlundska instruktionen anföras: „Om molnen äro 
mycket tunna eller lkna en slöja, sa att himlen synes 
igenom, sättes en nägot mindre siffra än den eljest upp- 
skattade. Detsamma sker om en svagare dimma råder.” 
Denna bestämmelse kan visserligen gifva anledning till 
något olika tolkningar, men huru man än läser den, synes 
den innebära reminiscenser från de äldre bestämmelserna, 
som voro gällande innan Wienerkongressens beslut af 1873 
kom till efterföljd. Åtminstone ledas observatörerna ge- 
nom densamma i en motsatt riktning mot den, i hvilken 
öfriga instruktioner vilja föra en, då de bestämdt fram- 
hålla att ingen hänsyn skall tagas till molnens täthet. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
