71 
Observatörerna gifvas sålunda tillfälle att underuppskatta 
molnigheten. Detta är enligt min öfvertygelse hufvudor- 
saken till att för ett flertal svenska orter (hufvudnätet) 
ett mer eller mindre framträdande molnighetsdeficit kom- 
mit till stand. 
Att ej felet kunnat blifva genomgående för alla sta- 
tioner eller åtminstone ej af samma storlek beror på flere 
omständigheter. Huru noggrann handledning man än 
gifver, måste ju särskildt vid dessa uppskattningar en per- 
sonlig ekvation, beroende på subjektiv uppfattning, i nå- 
gon mån göra sig gällande. Nu kan man dessutom fatta 
uttrycken „mycket tunna", ,något mindre siffra" och 
„svagare dimma” på mycket olika sätt och hufvudskälet, 
hvarför man 1 andra instruktioner bortlemnat dylika be- 
stämmelser, har väl just varit önskan att åstadkomma 
möjligast entydiga uppfattningssätt och sålunda äfven lik- 
artade och jämförbara tal. Man kan också mycket lätt 
förstå, att svenska observatörer som haft en bättre led- 
ning än andra eller som 1 allmänhet haft större förutsätt- 
ningar för att bilda sig en riktig uppfattning, i synnerhet 
om de eventuellt haft kännedom om de internationella 
besluten eller instruktionerna i andra länder (exempelvis 
Norge) kunnat uppskatta molnigheten relativt rätt och 
sålunda få högre tal än andra. Af dylika skäl är det 
möjligen, som bl. a. Lund, Stockholm, Nora, Östersund 
och Umeå åtminstone tidtals visa bland de allra största 
molnighetsmedeltal eller åtminstone högre värden än när- 
liggande orter. Å de 2 förstnämnda orterna hafva ju ob- 
servationerna utförts å de astronomiska observatorierna 
och å de 3 öfriga hafva åtminstone periodvis personer 
med högre bildningsgrad tjenstgjort såsom observatörer. 
Nat. o. Folk, H. 72, N:o 5. 
