75 
I den andra punkten sages att man vid uppskatt- 
ningen bör tänka sig molnen „sammanförda 1 en mängd” 
och detta kan redan gifva anledning till en betydande 
missuppfattning, då ingen gräns för sammanpackningen, 
d. v. s. den oförändrade arean pointeras. Någon dylik 
misstydning kan den Edlundska instuktionen ej föran- 
leda, ty där heter det, att molnen tänkas ,lagda bredvid 
hvarandra på ett stället. Ännu tydligare äro de tyska 
och österrikiska instruktionerna, där det säges, att man 
tinker sig molnen „so zusammen gerückt, dass sie sich 
zwar nicht decken, aber auch keine Lücken zwischen 
sich lassen“. Observatérer à de svenska fyrarna, som 
ej fått någon närmare muntlig handledning och annars 
trott, att tätheten bör tagas i betraktande, hafva här 
sålunda redan en möjlighet att underuppskatta tun- 
nare moln. | 
Ännu oklarare och af större betydelse synes den 
tredje punkten vara. Man stannar här redan 1 tvifvels- 
mål om, hvilken siffra (om den rätta motsvarande arean 
eller eventuellt 0 eller ingen) instruktionsenligt bör in- 
föras 1 sjelfva molnighetskolumnen och än mera osäkert 
är det då, hvilket förfaringssätt enskilda observatörer in- 
slagit. Om den af mig förut (1. c.) uttalade hypotesen 
är riktig (ej motsagd 1 Prof. HAMBERGS bemötande). d. v. s. 
om man verkligen 1 alla de fall, då molnen varit tunna, i 
molnighetskolumnen infört 0 eller låt vara en mycket 
låg siffra samt vid medeltalsberäkningen på grund af de 
eventuella anmärkningarna ej gjort några vidare föränd- 
ringar, då äro de låga värdena för flertalet fyrar mycket 
lätt förklarliga och säkert orätta. Da man saknar 
närmare kännedom om det ifrågavarande observations- 
Nat. o. Folk, H. 72, N:o 5. 
