78 
är också, att de 2 använda fyrarna Storjungfrun och Un- 
dersten i någon man ännu angifva felaktiga värden. I 
december t. ex. är molnighheten å Storjungfrun endast 
73 °/, medan 4 finska fyrar i södra delen af Bottniska 
viken (Märket, Sälskär, Enskär och Säbbskär) öfverens- 
stämmande gifva 80 a 84 9/6, Stockholm också liksom 
Understen 79 °/, o. s. v., men Uppsala och Vesterås 77 °/,. 
Man torde därför komma närmare det rätta, om man för 
vintern antager åtminstone ett par ?/, större molnighet 
öfver haf än öfver land. Detta skulle man f. ö. nog 
också kunna bestyrka genom observationer från andra 
Östersjökuster. 
Viktigt är emellertid, att de sålunda erhållna resul- 
taten äro bekräftelse på en förmodan som Prof. HAMBERG 
1 ett tidigare arbete uttalat, då han säger:1 , Det är klart 
att om saken förhåller sig på nämnda sätt (d. v. s. om 
landet under den varma tiden af dygnet och året bildar 
ett aspirationsområde med uppåtstigande luftströmmar) så 
böra våra innanhaf under den varmare årstiden 1 sin 
ordning bilda dylika aspirationsområden med något ökad 
kondensation, molnmängd och nederbörd, om ock de sist- 
nämnda måste blifva svagare till följd af sommarnätternas 
korthet och, hvad vintern beträffar, till följd af den lägre 
temperaturen i allmänhet.” Detta är synbarligen en rik- 
tig förklaring till den större molnigheten på hafvet under 
kvällarna och bestyrker äfven det öfverskott för hafvet 
jag funnit sannolikt för vintern. Man kunde härtill bi- 
1 H. E. HAMBERG, Om skogarnas inflytande på Sveriges kli- 
mat. IV Nederbörd. Bihang till Domänstyrelsens berättelse rö- 
rande skogsväsendet för år 1895, Stockholm 1895 s. 34. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
