84 
sen under vinterhalfaret uppgår till ungefär 425 a 600 
timmar, medan motsvarande värde for de flesta tyska 
orter såsom Rostock, Bremen, Berlin, Magdeburg, Breslau, ' 
Marburg o. s. v. är ungefär 400 a 430 timmar trots den 
större daglängden. À annat ställe, (L c. s. 247) har redan 
påpekats de synnerligen betydande afvikelserna från de ob- 
serverade solskenstiderna 1 Stockholm, Vassijaure och Aas. 
Orsaken till att Prof. HAMBERG ej korrigerar de en- 
het formeln beräknade värdena för vintern, utan anser 
dessa rättare än de registrerade framgår at följande citat. 
I själfva afhandlingen säges nämligen bl. a. (1. c. s. 27— 
28): „Det enda, som härvid är att anmärka, är, att helio- 
grafen om vintern registrerar något för litet solsken, hvil- 
ket anses bero därpå, att vid lågt solstånd en stor del af 
de ensamt verkande värmestrålarna absorberas vid deras 
gång genom atmosfären.” I bemötandet säges åter: 
Nun weiss aber jedermann, dass das CAMPBELL-STOKES- 
Instrument, welches hier zunächst gemeint ist, bei niedri- 
gem Sonnenstand wenig zuverlässig ist, besonders bei 
kalter, feuchter Witterung im Winter in höheren Breiten- 
graden und vorzüglich in einer grossen Stadt wie Stock- 
holm und dass man durchaus nicht annehmen darf, dass 
dasselbe für diese Jahreszeit Normalwerte gibt.“ Mot 
detta kan man göra flere invändningar. Okänsligheten 
vid lag solhöjd eller den tid, under hvilken apparaten 
efter soluppgång och före solnedgång ej registrerar, ar 
ej större på vintern, utan under hela året ganska kon- 
stant.! Den möjliga registreringstiden blir t. ex. 1 Hel- 
1 Osc. V. JOHANSSON, Sonnenscheindauer und Bewölkung in 
Helsingfors. Ofversikt af Finska Vetenskaps-Societetens Förh. L 
1907 —1908 N:o 13, s. 3, 
Bidrag t. känned. af Finl, 
