89 
ofta under denna tid, att Östersjön alstrar sekundära mi- 
nima och fallgebit, eller liksom drager till sig minima 
eller slutligen förstärker desamma. Allt detta måste ju 
hellre öka än minska nederbörden. Wunp! synes redan 
hafva kommit till samma resultat och hans vinterisohye- 
ter angifva här i allmänhet en något högre nederbörd än 
för kringliggande fastland, ehuru han ännu beträffande 
Finska viken låtit sig vilseföras af de bristfälliga fyrob- 
servationerna. HAMBERG har vidare likaså funnit (l. c. 
s. 35), att under den kallare årstiden t. ex. à den mari- 
tima orten Visby faller oftare nederbörd än å den kon- 
tinentala Jönköping. 
I min undersökning af nederbörden i Finland hade 
jag genom vissa uppskattningar funnit en årsnederbörd 
af c. 45 cm a Bottniska viken vara sannolik. Enligt tal, 
som à samma ställe (1. c. s. 10) anförts, torde man kunna 
anse, att vinternederbörden där (nov.—april) är åtmin- 
stone 40 9/, af årssumman. På detta sätt komme man 
till en nederbördssumma för Bottniska viken om c. 18 
cm under det kallare halfåret. Detta värde synes ej 
osannolikt, då det motsvarande för Mariehamn på Aland 
äfven är ungefär 18 cm (att döma af uppställningen ännu 
något för lågt), för Gotska Sandön likaså 18 cm och för 
Gottland 19 cm.? De yttersta rutorna eller isohyeterna 
à Herr Hamperes kartor gifva emellertid för samma tid 
å Bottniska viken endast c. 11 cm. Mätningsresultaten å 
1 H. WinpD, Die Regenverhältnisse des Russischen Reiches, 
Rep. für Meteor. Suppl. B. V St. Petersburg, 1887. Mit einem Atlas. 
2 I alla dessa uppgifter ingå ännu de mindre fel, som också 
mätningarna 4 relativt väl skyddade landstationer hafva att uppvisa. 
Nat. o. Folk, H. 72, N:o 5. 
