93 
klaring otillräcklig, da det har vore fråga endast om 
svaga landhöjningar och angifva 1 stället en annan orsak: 
„Es scheint vielmehr die stärkere allgemeine Ventilation 
auf dem Ozean ein mächtigeres Erregungsmittel für ver- 
tikale Lutzirkulation zu sein, als es die Ueberhitzung der 
untersten Schichten auf dem Lande ist, und namentlich 
in der Jahrezeit mit überwiegender Ausstrahlung scheint 
der Ozean dem Festlande in dieser Beziehung entschieden 
überlegen zu sein. Die Vorliebe für die Bewölkungs- 
extreme ist also ein kontinental-winterlicher Zug.“ 
Sistnämnda sätt att förklara minskningen 1 molnighe- 
ten å haf stöter dock på flere motsägelser 1 observations- 
resultaten. Ventilationen t. ex. å Irländska sjön och Ka- 
nalen är väl i alla fall mindre än vid Irlands, Skott- 
lands och Norges vestkuster, där likväl en stor molnighet 
förefinnes, aftagande från haf mot land. För öfrigt kan 
man draga 1 tvifvelsmål, om den relativt stora frekvensen 
af bruten himmel verkligen är särskildt utmärkande för 
oceaniska trakter a högre breddgrader. KüPpex och 
MEYER stöda sig i detta afseende enbart på observa- 
tioner för Thorshavn, men såsom senare skall visas 
äro dessa felaktiga. Ein ökning i bruten himmel är slut- 
ligen ej alltid liktydigt med en minskning i molnigheten, 
ehuru man dock för nordiska oceaniska klimat kan för- 
utsätta detta, då ju betingelserna för mulen himmel i 
hvarje. fall äro ojämförligt större än för en helt klar him- 
mel. Intressant är emellertid att konstatera, det KÖPPEN 
och MEYER anse, att en lifligare vertikalcirkulation kan 
förorsaka en minskning 1 molnigheten, medan en hufvud- 
princip hos HAMBERG just är molnighetens ökning genom 
vertikalcirkulation. KöPPEs och Meyers förslag att moti- 
Nat. o. Folk, H. 72, N:o 5. 
