106 
Den klaraste månaden under nämnda 9 ar var maj 1902 
med 70 °/,, medan januari 1901 och november 1902 upp- 
nådde det absoluta gränsvärdet 100 9/,. För året juli 
1902 — juni 1903 var medelmolnigheten 94 °/, och un- 
der alla dessa månader utom den första och de 2 sista upp- 
nåddes antingen pa kväll eller morgon (3 ggr samtidigt å 
hvardera terminen) medelmolnigheten 100 °/,. Möjligt 
vore dock att här en mindre öfveruppskattning af molnig- 
heten egt rum. 
För att ännu återkomma till molnigheten å Nord- 
hafvet och Färöarna, följer af de funna felen hos de 
äldre observationerna 1 Thorshavn, att den af KÔPPEN 
och MEYER uttalade satsen om den ökade frekvensen af 
bruten himmel i det oceaniska vinterklimatet blir tvifvel 
underkastad. Enligt de nyare observationerna å nämnda 
ort nedtryckes den af nämnda forskare funna frekvensen 
60 °/, af molngruppen 1—9 redan något under 50. Tro- 
ligt är, att om dagliga observationer också för t. ex Kval- 
bo eller Videro vore tillgängliga, man ytterligare skulle 
kunna förminska detta frekvenstal betydligt. Det är ju 
nog teoretiskt antagligt, att den starkare ventilationen 
"skall åtminstone 1 viss grad öka frekvensen af bruten 
molnbetäckning på grund af den ökade vertikala ombland- 
ningen, men om fördelningen skall å Nordhafvet blifva 
väsentligt annorlunda än t. ex. observationerna a Jan 
Mayen synas gifva vid handen måste tillsvidare anses 
vara outredt. Skeppsobservationer gåfve väl det bästa 
vittnesbördet härom. Vid kusten äfven af mindre öar 
blir alltid den vertikala aflänkningen särskildt vid stark 
ventilation mer eller mindre betydande och molntäcket 
influeras häraf mer än öfver det öppna hafvet. Jag har 
Bidrag t. känned. af Finl. 
