110 
ej kunnat tagas i betraktande och afsikten har endast ve- 
rit att framföra några allmänna förberedande resultat och 
synpunkter, såsom bidrag till en slutlig framställning af 
frågan. ; 
I det föregående hafva redan en stor del säkrare 
för molnkartan använda värden anförts. Några allmänna 
uppgifter om materialet och sättet för dess användning 
ma här bifogas. Inalles hafva observationer från bortåt 
300 stationer radfragats. Mest har perioden 1901—05 le- 
gat till grund för medeltalen, eller i allmänhet hafva ob- 
servationer från senaste tid så vidt möjligt kommit till 
användning. För de brittiska öarna har jag likväl endast 
varit i tillfälle att använda äldre af TEISSERENC DE BORT 
sammanställdt material. Också för en hel mängd andra 
orter hafva observationer från andra äldre perioder be- 
gagnats, hufvudsakligen i sådana fall, då dessa af sär- 
skilda skäl synts mig rättare och tillförlitligare än nyare 
värden. En viktig afvikelse från metoden vid föregående 
molnighetsarbeten ligger i följande: omständighet. Förut 
har man i allmänhet i fråga om detta element ansett 
medeltal baserade på möjligast långvariga observations- 
serier vara säkrast, emedan då de aperiodiska störin- 
garna liksom vid andra element, än mera dock de per- 
sonliga uppskattningsfelen, om observatörerna under pe- 
rioden i fråga varit flere, blefve eliminerade. Det synes 
dock vara orätt att gifva afvikande låga värden samma 
betydelse som höga sådana eller att antaga en öfverupp- 
skattning af samma storlek som underuppskattning möj- 
lig. Härpå tyder redan den omständigheten, att den 
öfre molnighetsgränsen 10, särskildt i ifrågavarande mulna 
klimat är så vanlig, att enbart denna molngrad, att döma 
Bidrag t. känned. af Finl. 
