111 
af frekvenstalen för Moskva, Breslau, Pawlowsk, Helsing- 
fors, Uppsala, Sodankylä, Färöarna, Jan Mayen o. s. v. 
ger en arsmolnighet af c. 50 °/, eller mera, d. v. s. största 
delen (i genomsnitt torde man kunna säga c. ?/,) af hela 
molnigheten. I dessa fall kan ju ej någon 6fveruppskatt- 
ning ifragakomma och endast i fraga om den aterstaende 
delen (c. tredjedelen) af molnigheten, som lemnas af gra- 
derna 1—9, kunde en 6fveruppskattning fa samma be- 
tydelse, som en underuppskattning. Men möjligheten af 
negativa fel blir ännu sannolikare, om man tager 1 be- 
traktande, huru nära det ligger till hands för ofullstän- 
digt instruerade observatörer att taga hänsyn till molnens 
täthet. Flere omständigheter tyda på, att de största och 
måhända flesta afvikelserna i negativ riktning förklaras 
på detta sätt. Säkrast gäller detta for Finland och Sve- 
rige, där många afvikande låga värden ännu å senare tid 
förekomma, men också 1 Ryssland, Norge o. s. v. torde 
man hari kunna söka orsaken till den stegring 1 molnig- 
het, som 1 flertalet fall kan konstateras för senare tid, då 
observatörerna, enligt hvad man kan förutsätta, fått en 
bättre ledning än tidigare. Ett väsentligt fel hos flere 
tidigare molnighetsundersökningar, där kritik af observa- 
tionsmaterialet 1 någon mån förekommit, synes mig just 
hafva legat däri, att ingen eller högst ringa vikt fästs 
vid de fel, som kunnat uppstå genom större eller mindre 
afvikelser från den internationella täthetsregeln (Wiener- 
kongressen 1873.) 
Af dessa skäl har jag ansett, att företräde bör gifvas 
perioder och orter med högre värden än dem med lägre, 
särskildt 1 dessa klimat med en så öfvervägande frekvens 
af molngraden 10. I Finland, där ingen allmänt giltig 
Nat. o. Folk, H. 72, N:o 5. 
