112 
instruktion förekommit och i Sverige, där instruktionerna 
åtminstone varit otydliga och kunnat lättare missuppfat- 
tas, hafva hufvudsakligen endast låga värden, särskildt de 
för flertalet svenska fyrar uteslutits. Också för andra 
stationsnät har samma regel i någon mån följts, men ock- 
så flere afvikande höga värden som de för Scilly (T. de 
Bort), Helgoland (ELrerr) Trondhjem, Röros, Kautokeino, 
Märket, Söderskär, Padany o. s. v. hafva i större eller 
mindre mån blifvit obeaktade vid isonephernas uppdra- 
gande. Då täthetsregeln förefaller vara noggrannare 1akt- 
tagen och orografiska förhållanden ej motivera stora lo- 
kala olikheter, synes materialet vara jämnare än annars, 
så t. ex. öfverhufvud i norra Tyskland och på senare 
tider i Ryssland. 
Om molnighetsférdelningen, sådan den framgår af 
den ungefärliga isonepkartan, må följande allmänna drag 
påpekas. Den viktigaste principen, som bestämmer denna 
fördelning, är den att hafvet befordrar molnigheten, me- 
dan landet minskar densamma, särskildt där bergsryggar 
eller högland bilda skydd mot den förherrskande vind- 
riktningen. Molnighetsmaxima om c. 85 9/, finna vi där- 
för sannolika öfver Nordhafvet samt vid Hvita hafvet. 
Det förra står tydligen i samband med det isländska ba- 
rometerminimet och den starka uppåtstigande luftrörelsen 
därstädes. I detta maximums nordliga och nordvestliga 
delar liksom vid Rysslands nordkuster står den starka 
molnbetäckningen tydligen också 1 samband med riklig 
frekvens af drifis och däraf befordrade täta dimmor, sär- 
skildt under sommaren. Den nordliga vind, som vid Is- 
hafvet förherrskar under sommaren, drifver denna fukt 
och dimma in öfver norra Ryssland och molnigheten af- 
Bidrag t. känned. af Finl. 
