115 
liga förklarimg.! Däremot synes man har ej kunna lika 
säkert konstatera, att den uppåtstigande luftrörelsen på 
bergens vindsida skulle öka molnigheten i analogi med 
nederbörden (TEISSERENC DE Borts regel 2). Visserligen 
finner man ännu relativt långt in 1 landet såsom 1 Opstryn, 
Trondhjem och Röros höga molnighetsvärden om 70 a 
75 9/,, men dessa äro i alla fall mindre än de för de yt- 
tersta öarna à Nordhafvet, 80 a 85 9/,, och dessutom 
synas redan på vestra sidan de lägre värdena om mindre 
än 70 °/, dominera. Något tydligare synes den uppåtsti- 
gande luftströmmens verkan vara i de skottska och en- 
gelska berglanden, där molnigheten 70 9/, ännu synes ga 
långt in öfver de högsta partierna af landet och särskildt 
från irländska ostkusten företer en tydlig tillväxt. Detta 
visas i ännu starkare grad genom Dicksons isoheler (till 
hvilka här också delvis tagits hänsyn 1 brist på molnig- 
hetsdata). Det är dock att märka, att solskenstiden i års- 
summa annorlunda påverkas af höglanden än årsmolnig- 
heten, då ju af kända skäl i allmänhet endast molnigheten 
under sommareftermiddagar starkt tilltager med höjden, 
medan vintermolnigheten tydligt aftager. Sålunda kom- 
mer speciellt å nordliga breddgrader, där den möjliga 
solskenstiden har en stark årlig gång, aftagandet i solsken 
med höjden att vara betydligt starkare än molnighetens 
tillväxt. 
Mycket tydlig, men i föregående arbeten endast 
1 En oväntadt stark motsatt fördelning visar den relativa 
fuktigheten (se t. ex. HESSELBERG |. c.) beroende på temperatu- 
rens större verkan, men å molnens nivå blefve väl fuktighetsför- 
delningen redan väsentligt annan. 
Nat. o. Folk, H. 72, N:o 5. 
