118 
harvid samtidigt aflagsnar sig fran den egentliga fukt- 
källan oceanen, som man böjer sig öfver den lägsta och 
i dessa klimat synnerligen vanliga kondensationsnivan. 
Däremot synes molntäckets upplösning vid luftens sänk- 
ning på läsidan om berg och kontinenter vara mycket 
tydlig och allmän. Tersserexc DE Bort fann nedan ma- 
ximet öfver N-Atlanten och minimet öfver Skandinavien 
starkt markerade och likaså visa hans kartor liksom se- 
nare framställningar af SCHOoENROCK och de i „Atlas Cli- 
matologique de l’Empire de Russie (Petersburg, 1900) 
ett utprägladt molnighetsmaximum vid Hvita hafvet. 
Likväl äro de absoluta värden. som här af mig framförts 
af redan nämnda skäl för området norr om ungefär den 
55 breddgraden i allmänhet betydligt högre än enligt 
nämnda tidigare framställningar. 
Riktigheten af den funna molnighetsfördelningen 
i N-Europa bestyrkes för öfrigt af flere anologa för- 
hållanden i andra trakter af jorden. Jag vill endast 
påpeka likheten mellan Norges och Nordamerikas vest- 
kust enligt isohelerna i , Monthly Weather Rewiew“ 
(March 1898) eller isonepherna i „Bortholomews Physical 
Atlas" Pl. 18. Där finna vi äfven tydligt att de stora 
sjöarna öka molnigheten liksom Onega, Ladoga och Öster- 
sjön synas göra det i N-Europa. Bergsryggars verkan å 
molnigheten finner man öfverallt, vid Alleghanybergen, i 
Böhmen, vid Ural o. s. v. 
Slutligen må framhållas, att det vid en tillfällig 
granskning af det grönländska observationsmaterialet 
synts mig framgå, att molnigheten i denna trakt skulle 
gestalta sig väsentligt annorlunda än å TEISSERENC DE 
Borts kartor framställts, om man toge i betraktande 
Bidrag t. känned. af Finl. 
