28 
lidit mest, efter undersökning skulle fa ytterligare forsko- 
ning, sa att de bleve i stand att betala sina utlagor och 
nu adragna skulder. 
Samma Môther anhåller i ett annat memorial! om 
lättnader for rusthallarna 1 Kymmene härad. Han 
framhåller, att ehuru rusthallarna voro skyldiga att 
enligt K. M:ts brev av den 12 dec. 1745 under frihetsåren 
i en besparingskassa efterhand samla medel till nya mun- 
deringar och insago nyttan därav, de dock 1 följd av sin 
stora fattigdom åstundade att undgå sådant. Om deras 
vederlikar vid andra regementen, som ej lidit så mycket, 
bleve förskonta, anhöllo de om samma förmån. Som dessa 
rusthållare redan vid Willmanstrand till stor del förlorat 
sina rustningshästar, karlar och munderingar, vid skjutsan- 
det av artilleritrossen yttermera förlorat hästar och slutli- 
gen vid kapitulationen i Helsingfors mist både hästar och 
munderingar, anhöllo de att såsom efter förra ofreden få an- 
nan rustning gratis 1 stället för den som förlorats. Slutligen 
anhöllo de rusthållare, vilkas augmentshemman blivit på 
ryska sidan, att i ersättning fa andra hemmansräntor 
fran augmentshemman, vilkas räntetagare förblivit på 
ryska sidan om gränsen. 
Att Karelen lidit mera än det övriga Finland söker 
landskapets fullmäktige Stephan Partanen? bevisa i en 
utförlig klagoskrivelse,? som är ett ganska typiskt exem- 
pel på, huru överdrivna och stundom obefogade böndernas 
klagomål kunde vara. Han uppger, att i Kesälaks socken 80 
+ F. D. handl. n:o 25. Odat. Inl., uppl: o. avgj. 26 febr. 1747. 
> Skrives även Pardainen ell. Pardain. 
3 F. D. handl. n:o 40. Dat. Sthm 26 jan. 1747. Inl. o. uppl. 27 
jan., forehaft o. avg). 30 jan. o. 2 apr. 1747. Upps. av Es. Z. Plantin. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
