60 
betänkande. Da Stephan Partanens memorial! upp- 
lästes, anmärkte Ehrenspetz, att en undersökning borde 
föranstaltas för att utröna, huru landshövdingen kunnat 
i en så fattig landsända handla så i strid mot K. M:ts 
befallning.? I det äskade utlåtandet? framhålla kammar- 
kollegiet och statskontoret rörande Partanens och Hocka- 
nens besvär, att de den 9 dec. 1743 meddelat samtliga 
landshövdingar i Finland K. M:ts reskript av den 9 nov. 
samma år med begäran, att de skulle låta kungöra det- 
samma. Sedan hade landshövdingarna den 8 sept. 1744 
anbefallts att försöka förmå befolkningen att något bi- 
draga till staternas understödande. Härtill hade Stiern- 
stedt den 24 dec. samma år meddelat, att invånarna be- 
funno sig i ett ömkansvärt tillstånd, varför han frågade, 
om de ändå borde förmås att bidraga. Innan K. M:ts 
svar hunnit anlända, hade Stiernstedt, såsom han i sin 
skrivelse av 19 juni 1745 omtalar, i följd av K. M:ts brev 
av 30 jan. utfärdat en kungörelse, att de hemman, som 
voro någorlunda i bruk, i likhet med vad fallet var i Åbo 
län, skulle erlägga halva räntan. Denna kungörelse hade 
blivit uppläst på alla predikstolar och haft den verkan, att 
uppbörden så 1 spannmål som i penningar redan blivit 
förrättad i god ordning utan hårdhet och utpantningar 
i tvenne fögderier och med det snaraste även bleve färdig 
i Karelens överdels härad. Resten av Kymmenegårds län, 
som var 1 ganska slätt tillstånd, hade han lämnat i fred, 
vilket även K. M:t 10 okt. 1745 godkänt. 
Av denna relation ansåg kollegiet framgå, att allmogen 
Bells. 287. 
2 F. D. prot. 27 jan. 1747. 
> F. D. handl n:o 33 (se II sid. 44 not 2). 
Bidrag t. känned. af Finl. 
