61 
icke kunnat i två år hållas i okunnighet om den allmänna 
friheten, så mycket mindre som denna allmoges fullmäk- 
tige vid riksdagen haft sig detta väl bekant och säkerligen 
underrättat sina väljare därom. Dessutom hade Stiern- 
stedt i sin föreställning av den 13 mars 1745 om stats- 
bristens understödjande under frihetsåren även påmint 
allmogen om dessa trenne frihetsår, och hade han förmält, 
att de aldrig torde falla folket ur tacksamt minne. 
Om vid halva räntans uppbärande förfarits med den 
hårdhet memorialen omtala, varom dock kollegiet och 
statskontoret ej ägde någon kunskap, så borde saken vid 
häradsrätten angivas och undersökas. Enligt 1744 års 
landsbok, som var den sist inkomna, hade i Karelens 
norra fögderi av samma års halva ordinarie ränta uppbu- 
rits 720 d. 24 öre 9 penningar samt av skattemantalspen- 
ningarna 1 570 d. 13 öre eller sammanlagt 2 291 d. 5 öre 9 
pen. smt. Kollegiet och statskontoret höllo emellertid 
före, att om någon under frihetsåren betalt mer än halva 
räntan, borde det gottgöras honom på ordinarie räntan 
under de följande åren, till dess han åtnjutit sin fulla fri- 
het. Någon frihet därutöver torde icke kunna givas all- 
mogen i Savolaks. Enligt Stiernstedts skrivelse av 24 jan. 
1744 hade de ryska trupperna under hetaste »krigslågan» 
ej fått fria händer, och senare då ryssarna blivit herrar i 
Finland, hade invånarna behandlats såsom egna under- 
såtar. Efter laglig undersökning kunde dock sådana hem- 
man, som blivit alldeles ruinerade och ej av åborna kun- 
nat iståndsättas, av landshövdingen tilldelas 1 eller 2 
frihetsår. Vad Karelen angick hade landshövdingens 
åsikt infordrats och skulle K. M:t sig däröver utlåta, 
när svaret anlänt. Vidkommande slutligen 1743 års fjär- 
Nat. o. Folk, H. 74, N:o 1. 
