66 
rusthallen såsom ersättning för lidna förluster skulle er- 
halla skatterätt såväl pa själva rusthallen som pa de 
augmenter, vilka lago dem sa nara. att de kunde vara 
dem till gagn, ansåg Hastsko vara sa mycket mera skäligt, 
som rusthallarna under frihetsaren gatt miste om sina 
augmentsräntor och nu måste bekosta munderingen. 
Kronan skulle genom förslagets förverkligande icke lida 
någon förlust. Skatteköp av kronorusthåll förekom säl- 
lan i Finland; genom den föreslagna åtgärden kunde 
invånarna måhända förmås därtill. Ehrenspetz åter me- 
nade, att ett farligt prejudikat skulle skapas, om kro- 
nan erlade, vad rusthållarna voro skyldiga att betala, 
i synnerhet som de ju under frihetsåren fått lättnader. 
Hastfehr framhöll, att detta borde beviljas, enär de, som 
efter förra kriget iståndsatt sina rusthåll. även fått skatte- 
rätt. Hagert tillade, att allmogen vid 1741 ars riks- 
dag fått rätt att lösa sig skatterätten för kronohemman 
mot 3 års ränta, ! och då rusthällarna under frihetsaren 
gått miste om 3 års ränta från augmentshemmanen, 
borde de nu hava rätt att köpa dessa till skatte, i synner- 
het som de under dessa frihetsår nödgats underhålla sina 
dragoner och hästar i de fall, då de ej gått förlorade under 
kriget. Deputationen beslöt att kommunicera ärendet 
med kammarkollegiet och statskontoret.” Innan utlä- - 
tande från dessa ämbetsverk hunnit anlända, beslöt depu- 
tationen bifalla anhållan för dem, som kunde bevisa sig 
hava lidit en skada motsvarande skattelösen enligt förord- 
1 Se $ 30 av resol. på allmogens allm. besvär 1 sept. 1741; Mo- 
dée III s. 1708. 
2 F. D. prot. 5 mars 1747. 
Bidrag t. känned. af Finl. 
